NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Oletko kunnossa?
Joo.
Missä James on?
Häneltä otetaan lausuntoa.
Hän pärjää kyllä.
Selvä.
Haluatko juotavaa?
Ei tässä hätää.
En pysty tähän enää.
Jos tämä näyttää oikealta, laita nimi alle.
Voinko sitten lähteä?
Voit.
- Minulla on ehdollinen tuomio. - Tiedän.
Olet vain todistaja. Hän tunnusti kaiken.
Selvä.
Hyvä on.
Miten Bonnien käy?
En tiedä.
Hän ei taida olla kunnossa.
Minkäs teet?
Hiukan lisää?
Niin.
Meidän on puhuttava vielä.
Mistä löydämme sinut?
Hypin paikasta toiseen.
Voitko sitten antaa tyttöystäväsi osoitteen?
Hän ei ole...
Hän ei ole tyttöystäväni.
Mutta hän oli ystäväni.
- Kiitos, kun odotit. - Kiitos.
Missä Alyssa on?
Meni jonnekin.
Mitä?
Näemme hänet kotona.
MINULLA ON PUUHAA. NÄHDÄÄN (KATSO JAMESIN PERÄÄN)
Selvä.
- Minne menet? - Kiitos vaatteista.
James.
Bonnien -
ja edellisillan jälkeen -
oli outoa, että Alyssa oli lähtenyt.
Alyssa?
Kuka sinä olet?
Hei.
Sinä olet James.
Jep.
Siis se tappaja?
Niin.
Pysy sisällä.
Haluan lyödä sinua.
Voit, jos haluat.
- Mitä hyötyä? - Anteeksi vaiva,
- mutta onko Alyssa täällä? - Ei. Miten niin?
Tiedätkö, missä hän voisi olla?
En. Onko hän kunnossa?
On hän.
Ainakin toivoin niin.
Selvä. Kiitos.
Pelko voi alkaa pienenä asiana.
Niin hiljaisena, ettei ole kuulevinaan sitä.
Mutta ääni kovenee.
Todella kovaksi.
Ankkoja.
Eikä sitä voi enää sivuuttaa.
Taisitte tuntea poikaystäväni.
- Ihmisiä kuuluu rangaista. - Luuletko, ettei meitä rangaistu?
Äkkiä tiesin, missä Alyssa voisi olla.
KAKSI TUNTIA AIEMMIN
Saanko lainata kynän ja paperia?
Kiitos.
Antaisitko tämän naiselle odotushuoneessa?
- Hereillä olevalle. - Toki.
On helppo tuntea, ettei hallitse elämäänsä.
Eihän sitä hallitsekaan.
Asioita ei voi estää tapahtumasta.
Niiden kanssa pitää vain elää.
Hymyilisit enemmän.
- Mitä? - Niin ei ehkä tapahdu.
Niin on tapahtunut, joten haista paska.
- Voitko sulkea jalkasi? - Joo.
Kiitos.
Luulin tuntevani itseni.
Mutta en ole hetkeen tuntenut olevani kunnolla ruumiissani.
Voi kuvitella pakenevansa jotain.
Mutta oikeastaan sitä on kantanut mukanaan koko ajan.
Tämä on kuin kummitusalo.
Mutta kummitus olen minä itse.
Sitä voi jäädä jumiin ilman että tajuaakaan.
Jos ei varo,
voi jäädä jumiin ikiajoiksi.
Kuten Bonnie.
Alyssa?
James?
Hei.
Mitä sinä täällä teet?
Miksi olet märkä?
Kävin uimassa.
Nyt tuntuu paremmalta.
Mikä hätänä?
Mikä sinua vaivaa?
Se viesti.
Jätit viestin.
Niin. Sanoin palaavani.
Käskit katsoa perääni.
En ikuisesti.
Luulin, että tekisit jotain pahaa.
En aikonut tehdä sitä, James.
En aikonut.
Hän tuntuu hyvin pieneltä.
Anteeksi, jos pelästytin.
Voisimmeko häipyä täältä?
Täälläkö vanhempasi tapasivat?
Niin.
Olivatko he etsimässä panoseuraa?
Anteeksi.
Tämä oli joskus puisto.
Isä istui penkillä.
Isä rakastui äitiin heti.
Hän talutti mummonsa whippetiä,
ja minä söin leipää.
Se oli -
kuin jostain elokuvasta.
Sepä kivaa.
Ei sinun tarvitse, James.
Kyllä tarvitsee.
Selvä.
Voi ei.
Mitä?
En tiedä, koska,
mutta isäni oli vähän kastunut.
Hän on kuin tahnaa.
Se on vieläkin hän.
Ehkä minä -
vain kaadan hänet.
Paskamaista olla kuollut, vai mitä?
Joo.
Jää kaikki väliin.
Niin.
Olen pahoillani.
Minkä takia?
Yritin tehdä sinusta vastauksen.
Se ei ole reilua.
Minäkin olen ollut paska.
Minulla on kova nälkä.
Niin minullakin.
Olisit sirotellut hänet tänne.
Kunhan vitsailen.
Luin jostain, että jos haluaa puhua jollekulle jostakin tärkeästä,
ei kannata katsoa häntä.
Vähemmän hyökkäävää.
Kuulin, mitä sanoit.
Takavarikkopaikalla.
Mitä?
Tiesin täsmälleen, mitä.
Rakastan sinua.
Tunnen samoin.
Mitä?
Oikeasti?
Joo.
- Minä... - Mutta tarvitsen aikaa.
Selvä.
Ja psykologista apua.
Selvä.
Ja olen äidille velkaa kymppitonnin.
Selvä.
Mutta joo.
- Minäkin rakastan sinua. - Älä jankkaa sitä.
Tekstitys: Tapio Ahola